![]() |
|
Gimė 1941 m. vasario 19 d. Kaune.
1960 m. įstojo į Vilniaus universiteto istorijos – filologijos fakultetą, su kitais įkūrė Pabaltijo turistų sąjungą.
Už dalyvavimą Vėlinių demonstracijoje – minėjime Kaune 1957 m. trumpai kalintas.
Dėl tautinių pažiūrų persekiotas KGB, 1962 m. priverstas iš universiteto išstoti.
1962 m. apsigyveno Kaukaze (Karačiajų-Čerkesų autonominė sritis), dirbo geologijos ekspedicijoje.
1970 m. Vilniaus universitete baigė anglų kalbą.
Su kitais 1969 m. organizavo lakūno S. Dariaus gimtinės liekanų gelbėjimą nuo sunaikinimo, pilkapio jam netoli Judrėnų supylimą.
1969 m. vienas žygeivių judėjimo Lietuvoje steigėjų.
Su B. Burauskaite 1971 m. įkūrė liaudies dainų klubą „Raskila“.
TSRS saugumo iniciatyva 1972 m. jam nebuvo leista rašyti disertacijos iš Lietuvos istorijos.
Dalyvavo Lietuvos Helsinkio grupės veikloje.
1970–1980 m. dirbo Lietuvos istorijos ir etnografijos muziejuje, 1980–1990 m. Lietuvos hidrogeologijos ekspedicijoje.
1989 m. vienas Lietuvių tautininkų sąjungos atkūrėjų, 1989–1990 m. – pirmininkas.
Nuo 1989 m. Mažosios Lietuvos reikalų tarybos veikėjas. 1990–1995 m. Lietuvos kultūros fondo direktorius.
1996–1998 m. dirbo Lietuvos pedagogų kėlimo kvalifikacijos institute, nuo 1999 m. – anglų k. mokytojas.
V. Šilo ir H. Samboros parengtai knygai „Mažosios Lietuvos kultūros pėdsakai Kaliningrado srityje“ (1990 m.) sudarė tenykščių piliakalnių sąrašą ir žemėlapį.
Daug dėmesio skyrė akmenų ir šventviečių tyrimams.
Pagrindinės publikacijos
Matulis R. Akmeninės piestos // Švyturys. – 1974, Nr. 8, p. 30.
Matulis R. Akmenys pasakoja // Ąžuolas. – 1998, Nr. 1, p. 4-5.
Matulis R. Akmenyse iškalti raštaženkliai // Ąžuolas. – 1998, Nr. 3(23), p. 4-5.
Matulis R. Akmuo – akmeniui nelygus // Moksleivis. – 1974, Nr. 5, p. 12-13.
Matulis R. Apie akmeninį Vyžuonų žaltį // Literatūra ir menas. – 1974, Nr. 15, p. 12.
Matulis R. Apie spėjamą Ragučio šventyklos aukurą // Lietuvos aidas. – 1994, rugs. 28, p. 17.
Matulis R. Aukurai // Lituanistikos darbai (Chicago). – 1986, kn. 5, p. 131-203.
Matulis R. Gamtos paminklai ir šventos vietos senajame Vilniuje // Ąžuolas. – 1997, Nr. 1, p. 4-5 ir Nr. 2, p. 4-5.
Matulis R. Istoriniai akmenys. – V., 1990. – 143 p.
Matulis R. Iš dangaus kūnų, šviesos, ugnies simbolikos // Viltis. – 1992, vas. 5, p. 3, 6.
Matulis R. Išsaugokime istorinius akmenis // Literatūra ir menas. – 1973, Nr. 12, p. 13.
Matulis R. Ką mena istoriniai akmenys? // Tėvynė (Panevėžys). – 1984, gruod. 18, p. 3.
Matulis R. Ką reiškia šie ženklai // Švyturys. – 1987, Nr. 10, p. 26.
Matulis R. Kiek tikėti A. Kojelavičiumi? // Literatūra ir menas. – 1989, Nr. 25, p. 5.
Matulis R. Lietuvių tautos kilmė. – V., 1990. – 83 p.
Matulis R. Pasakoja akmenys: 1. Akmenys su netaisyklingai įgaubtu paviršiumi; 2. Akmenys su išskaldomis, grioviais, loviais, latakais // Ąžuolas. – 1997, Nr. 4, p. 4-5.
Matulis R. Pilies kalnui pirmykštę išvaizdą // Mūsų gamta. – 1972, Nr. 5, p. 27-28.
Matulis R. Sprogdinami reti akmenys // Švyturys. – 1971, Nr. 6, p. 20.
Matulis R. Vaidevučio vėliavos įrašas // Švyturys. – 1989, Nr. 22, p. 30.
Matulis R. Vilniaus siurprizas // Švyturys. – 1973, Nr. 14, p. 30.